att skräma lärare är väl bra....?
Faller ihop.
Bollen susar genom luften och smäller rakt upp i högra krysset. Jag ser framför mig rubrikerna i morgondagens tidning: ”Kim Andersson skjuter upp DIK till 4:an”.
Hej, jag heter Kim och är 16 år. Jag är speciell. Kort hår, bruna ögon och en killig sportstill. Jag har knappt 2 vänner men är ibland lite poppis tack vare min talang i fotboll.
Gårdagens match gjorde att vi skulle få spela i div. 4 nästa säsong, alla i laget var enormt glada och därför så beslöts det att det skulle bli fest. Festen skulle hållas i stans största lokal som har det lustiga namnet; ”grädden på moset”, där är det alla populära som är nästan varje helg och ibland vardagar. Men jag själv har aldrig varit där. Jag såg fram emot att få ha roligt med mitt lag men när jag hörde rykten om att det skulle komma massa killar på festen från plugget så dog mitt leende.
Under hela veckan kunde jag inte sluta tänka på vad som skulle hända. Ju närmare fredag desto mer deprimerad. Jag vet att INGEN kille gillar mig.. Men jag har aldrig gjort dom något. Dom kränker mig bara för att jag är speciell, eller ja killig. Ingen vill acceptera mig, den enda vän som bryr sig om mig är Demi hon är världens snällaste person och finns alltid där för mig. Utan henne hade jag hoppat av skolan för länge sen och då hade jag slutat som en arbetslös ”kvinna”.
Fredag morgon vaknar jag upp med ett ryck. Mamma tappade ett glas i diskhon. Var bara att ta sig upp. Jag slänger fram 2 limpor på bordet och brer på ett tjockt lager smör. Jag har bestämt mig för att gå till festen och verkligen försöka ha skoj. Inga negativa tankar nu, dags att bli en mer positiv människa.
Jag lovar att denna skoldag var den långsammaste i mitt liv. Varje lektion kändes som en evighet och min mage var så nervös så jag trodde jag skulle spy. Till och med idrottslektion var ett pain in the ass. Medan alla andra tjejer och killar var på mega humör och bara längtade till kvällens stora händelse. Äntligen var skoldagen slut och jag gick med tunga steg hemåt. Hann komma 15 m bort från skolområdet när en av tjejerna i laget kommer förbi. Det är Mia.
- Hej Kim! J, säger hon med en glad röst.
- Hej Mia, svarar jag med en något drogad stämma.
- Ska du komma idag eller?, säger Mia.
- Njaaa vet inte riktigt är inte så sugen.., säger Kim.
- Men kom igen! Jag vill gärna träffa dig, säger Mia.
- Okej då men bara för att träffa dig, säger Kim.
Hon försvinner med ett sus. Jag står kvar helt paff. Aldrig har Mia varit så trevlig mot mig. Jag känner hur mina kinder flammar över till rödfärg, jag blev generad.
Jag står framför garderoben och tittar på mina högar av kläder... Att välja kläder för en fest är inte det lättaste. Just nu står det mellan röda chinos tillsammans med en svart långärmad tröja eller ett par jeans med en röd/vit randig långärmad tröja. Till slut får jag ett ryck och gapar till på mig själv. Det blir jeansen. Vänder en hastig blick mot klockan och ser att den börjar bli mycket. Därmed rusar jag in i badrummet och kletar in vax i mitt hår. Det gäller att dra det snabbt åt båda sidorna sen dra luggen spretigt åt höger. Jag snappar åt mig mitt guldiga halsband med små kulor på. Perfekt uttrycker jag mig med, innan jag tar mig in mot köket.
KABRAK! Mitt knä blöder, mina händer är uppskurna av stenarna. Smärtan från händerna lindrar åtminstone knät för tillfället. Med min vanliga klumpiga sida så har jag snubblat vid grinden till lokalen där festen håller till. Med en suck sätter jag mig, petar försiktigt bort stenarna och blickar mot knät.
- JÄVLA FITTA!
- Oj vad har hänt?, hör jag en tyst röst säga.
När jag vänder mig om så ser jag Mia stå med gapande mun emot mig. Sen ser jag hur hennes blick faller ner och hon får genast en mer förstående blick. Hon springer fram emot mig och hjälper mig snabbt upp på benen igen. För en kort stund står vi öga mot öga, mitt hjärta slår till i bröstet, hela min kropp hoppar till fast samtidigt så stilla. Även fast det ögonblicket varade i knappa 5 sekunder kändes det som i flera minuter. Hon frågar lite kort om jag klarar mig, jag svarar hastigt ja. Lika snabbt som hon kom lika snabbt var hon borta.
När festen har dragit igång och när alla de populära tjejerna har börjat med sina ”sexiga” moves. Då står jag själv lutad mot en vägg i ena hörnet av rummet. Min Smirnoff försvinner snabbt med snabba svep i min mun. Jag blir så jäkla less på fester, varje gång har alltid slutat med att jag går hem ensam och ångrar att jag är som jag är. Att välja ha killkläder och att inte vara ”normal” gör att man väljer ett lidande liv varje dag. Men att ha tjejkläder på mig gör att jag själv mår dåligt, tänk dig att gå runt och känna dig obekväm hela tiden. Att välja mellan de sakerna är inget jag gillar, att ändra sig själv är inget man vill.
Tiden går långsamt enligt mig och jag drar upp mobilen ur fickan och ser att den är 02.00. Viktor från klass 9A1 börjar nu stirra på mig där som han står på dansgolvet. Jag hoppas han inte ska säga något. Kniper lite efter andan och ser hur han öppnar munnen. Det är då jag hör hur han vrålar mitt namn. Det var då jag kände att jag bara ville falla ihop. Jag ville bara springa därifrån, glömma allt och inget. Nu kommer allt att förstöras. Jag känner några slag mot min käke och nu är allt svart.
När jag tvingar upp mina svullna ögon ser jag mamma sittande i kanten av sjukhus sängen. Hon har gråtit. Hela hennes ansikte är fullt med mascara, inte bara det. Hon ser även ut som hon inte sovit under hela natten. Jag anstränger mig och ler åt henne. Det går ju inte att låta bli. Nu tittar hon på mig med världens leende och nu känns det lite bättre. Även om mitt liv är värdelöst så är det en sak som gör det värt. Min mamma bryr sig om mig precis för den jag är.
Olivia Puhls
you are my angel <3
ååh, olivia,
har du skrivit allt det där själv ;o
det var sjukt fint!
♥
shit, Fan vad bra du skriver ;) // Linas kompis Lina :P